Undertext av PAMPOWERSUB - 2010-10-03 ------------------------------------- Den Japansk översättning är inte korrekt, kan inte språket så det fick bli min bästa gissning.
TOKYO
RESIDENT EVIL: AFTERLIFE
Mitt namn är Alice.
Jag arbetade för Umbrella Corporation, i ett hemligt laboratorium,
jag utvecklade experimentella biologiska vapen.
Det skedde en incident, ett virus rymde,
alla dog.
Problemet var,
de förblev inte döda.
Detta var början på en apokalyps som skulle dra över hela världen.
Männen ansvariga för denna katastrof tog skydd under jord,
och fortsätta att experimentera med det dödliga T-viruset.
De kände sig trygga i sin högteknologiska fästning,
men de hade fel.
Bio fara, fick dig. Ser du några fler av dem?
Område är klart. Snyggt skott.
Bäst att kolla igen, du kan aldrig vara nog försiktig.
Låt dem komma. jag blir uttråkad av att sitter här...
Toshi, svara mig. Helvete.
Toshi, säga något.
* Säkerhetsgrupp Delta, flytta er till sektor 14B *
* Alla sektorer, inta högsta beredskap. *
* Säkra alla korridorer, dörrar och hissar... *
Alla säkerhetsgrupper i byggnaden är på plats.
Fortfarande inget svar från vår yttre försvarsgrupp.
Ordförande Wesker.
- Rapportera. - Sir.
För en halvtimme sedan vi började förlora kontakten med några av våra yttre försvarsverk.
Hur många har vi förlorat?
- Alla. - Och du väntade i 30 minuter innan du berätta?
Vi trodde det var ett kommunikationsproblem. Jag ville inte störa dig.
- Koppla mig till ytporten. - Ja!
- Detta är en ordförande Wesker. - Sir.
- Rapport din situation. - Allt är tyst här.
Inga tecken på inkräktare?
- Hotaka, vi har rörelse! - Flera mål.
Ytporten, identifiera mål.
Upprepa, identifiera mål.
- Sir, hiss 2 är i rörelse. - Jag vill ha säkerhetsstyrkan till huvudentrén nu.
Hej, pojkar.
Ar det så man behandlar en tjej?
Säg till säkerhetsavdelningen att fylla huvudingången med nervgas.
Sir...
Våra män är fortfarande där ute!
Några fler frågor?
Inkräktare i sektorer: 1 till 5, 7 och 8.
Rapporter om skottlossning i sektorer 10 och 11.
Stanna på stationerna!
Alla säkerhetsprotokoll är nu i full effekt.
Stäng ner alla hissar, lås alla sprängsäkra dörrar...
och jag vill skada rapporter.
* Inkräktar alarm *
* Rensa anläggning * * Bekräfta *
* Nedräkning börjar *
Spring, rör på er, spring ut. Alla...
Turbulens. Turbulens. Turbulens.
Turbulens. Turbulens.
Turbulens. Turb...
Några sista ord?
Så trevligt att äntligen träffa den verkliga du.
Gör ont, eller hur?
Tja, det är bara början av dåliga nyheter.
Alla dessa krafter du har...
fart... styrka...
snabbare läkning. Tja du kan kyssa alla dessa farväl.
Vad har du gjort?
Serumet jag injicerade dig med neutralisera alla T-celler i din kropp.
För att säga det enkelt... Umbrella Corporation tar tillbaka sin egendom.
Det fungerade inte så bra med dig.
Så, du återkallas.
Jag är vad du brukade vara... fast bättre.
Snälla, vänta.
Ett sista ord?
- Tack. - För att jag dödar dig?
För att du gjorde mig människa igen.
Lyft, Mark, Mark, Lyft...
Detta är Arcadia, vi sänder på nödfrekvensen.
Det finns ingen smitta. Vi erbjuder säkerhet och trygghet, mat och husrum.
Detta är Arcadia, vi sänder på nödfrekvensen.
Det finns ingen smitta... PamPowerSub@gmail.com
Jo, jag tog hämnd på Umbrella,
De sista handfulla överlevande tog en helikopter till säkerhet.
De var på väg till en stad i Alaska som kallas Arcadia.
Vi hade tagit emot radiosändningar därifrån.
De erbjuder mat och husrum, säkerhet och trygghet...
En tillflyktsort.
Fri från infektionen.
Tredje Maj, 16:00.
177 dagar utan livstecken.
Jag är vid...
58,37 grader norr, 134,58 grader väst.
Närmar mig koordinaterna för Arcadia,
men inga tecken av den på någon karta.
Jag hoppas Claire och de andra klarade det.
Du kommer inte?
Ta hand om de andra.
Lycka till, K-Mart.
Claire...
Tredje Maj.
19:30.
Arcadia.
Ingen sådan plats finns.
Bara ett tomt fält...
och en strand.
Vi hörde alla sändningarna.
Någon måste ha skickat dem.
Någon måste ha...
Varför är alla dessa människor här?
Eller varför...
Vart tog de vägen?
Dag 177 loggar ut.
Jag vet inte om jag kan göra det mycket längre.
Vad händer om jag den sista? tänk om det inte finns någon kvar?
Ingen att se dessa band.
Är detta mitt straff?
För att låta allt detta hända!
Hej! Vänta!
Vänta! Snälla! Stopp!
Hallå?
Hallå...?
Svara mig!
Hey, hey!
Det är ok.
Ledsen för det.
Men jag var tvungen att få den här saken av dig. Vad är detta?
Vem gjorde det här för dig?
Vet du ens vem jag är?
Mitt namn är Alice.
Vi träffades i Nevadaöknen 18 månader sedan.
Låter något av detta bekant?
Mickey, Carlos, LJ...
K-Mart.
Du åkte i en helikopter med en grupp överlevande på väg till Alaska.
Arcadia, minns du?
Fjärde maj, 08:00...
Tagit ut en kurs för Prince Rupert och British Columbia.
Jag ska passera Vancouver, landa i Seattle.
Sedan är det San Francisco...
och resten av västkusten.
Min passagerare är fortfarande lika pratsam som någonsin.
Vad nu den där saken var, injekterade den henne med någon form av drog.
Något som orsakar minnesförlust.
Jag hoppas bara att effekterna inte är permanenta.
Ditt namn...
är Alice, eller hur?
Hon talar!
Ok, jag är ledsen för det där borta.
Jag... jag vet inte vad som hände.
Jag minns inte någonting.
Jag vet inte ens mitt namn.
Det är Claire.
Claire Redfield.
Claire.
Låter det bekant?
Inte riktigt.
Du vänjer dig.
Kanske du kan klippa loss mig nu.
Vi borde lärde känna varandra lite bättre först.
Änglarnas stad...
Maj sjätte, 18:00.
Los Angeles.
Inga tecken på liv.
Inte ens de odöda.
Någon måste ha rensat staden.
Men hur är resten?
Herregud.
Vad?
Titta där borta.
Jäklar.
Det är ett plan. Det är en plan!
Jag visste det!
Haha!
Jag sa ju att de skulle komma. Hey! Vi är här nere! Hey!
Inge chans att vi tar oss in där.
Vart ska det? Varför flyger den iväg?
Den flyger inte iväg.
- Den cirklar... - Cirklar...
Fan, han e låg.
Vad fan gör han?
Han kommer att landa... han kommer att landa!
Få bort sakerna därifrån! Snabbt! Gå!
- Landa? - Ja, landa!
Det är en galen djävul .
Detta kan bli lite tufft.
Släpp mig lös.
- Tack. - Gör bara inte något galet, okej?
Inget så galet som vad du har i åtanke.
- Kom igen, fortsätt! - Jag försöker.
Okej, håll i dig.
Skynda dig, hjälp mig!
Kom igen.
Nej!
- Håll den! - Dra den!
Det var det, bra jobb.
- Snygg landning. - Jag tror att det tekniskt heter krascha.
- Luther West - Alice
Detta är Claire.
Luthor West
Nöje att göra din bekantskap.
- Hej! Mitt namn är Crystal - Nej, nej, nej!
Nog med introduktioner. Så du är här för att hjälpa oss, eller hur?
- Kan du ta oss härifrån? - Är du från Arcadia?
- Vad sa du? Arcadia? - Är du från Arcadia?
- Vad vet du om Arcadia? - De sa att de kan hjälpa oss!
Det finns andra överlevande, civilisation och säkerhet.
Infektionsfritt.
Så de skickade till dig, eller hur?
- Nej...! - Men det finns andra där ute...
som du? - Det är bara vi.
- Så det kommer inte att bli någon räddning? - Jag är ledsen...
- Ledsen - Ta det inte så illa, hade de sina förhoppningar upp.
De trodde du kunde ta dem till det förlovade landet.
Angel Ortiz.
Det var en fin flygning.
Tack.
Vad är prognosen?
- Hon kommer att leva. - Ja.
Du vet... jag har en konstig känsla...
att jag känner dig.
Ja... jag, jag får höra det en hel del.
Så du är en sportfantast?
Gillar du basket?
- Inte riktigt. - Inte?
Kanske bara en beundrare av... fina klockor.
Ja. Luther är här vår lokala superstjärna.
Så, berätta om Arcadia,
vad exakt vet du?
Precis vad vi hört från sändningarna.
Vi har tagit emot deras sändningar hela veckan.
Mat och husrum, säkerhet och trygghet...
Inga infektioner. Vi trodde att de skickade till dig.
Vi har skjutit lysraketer för att få deras uppmärksamhet.
Lysraketer?
Vem kommer att se lysraketer från Alaska?
- Alaska? - Alaska?
Arcadia, jag har varit där.
Det är i Alaska.
- Det är en stad, trodde vi. - En stad?
Jag tror inte det.
Ta en titt.
På vad?
Du ser?
Är det en stad?
Det är ett skepp.
Jag spelade in detta från kortvågiga.
Detta är Arcadia, sänder på nödfrekvensen.
Det fanns ingen infektion. Vi erbjuder säkerhet och trygghet, mat och husrum.
Det är... Det är samma budskap som vi hört.
De måste ha seglat ner kusten och plocka upp överlevande.
Detta är Arcadia, vi sänder på nödfrekvensen.
Vad är det?
Jag vet inte.
Det är det sista vi hörde från dem.
Sedan slutade det bara.
Det var två dagar sedan.
Vi har skicka upp lysraketer varje timmen.
För när du kom, trodde vi givetvis att de skickade till dig.
Claire.
Skeppet där borta...
Det är Arcadia.
Jag vet.
- Minns du? - Jag minns stranden?
Folk kom för att hjälpa oss.
Vad hände? Varför gick du inte med de andra?
Jag vet inte. Jag minns inte.
Vi måste ta oss till skeppet.
Välkommen till ditt nya hem. PamPowerSub@gmail.com
Cell Block B.
Crystal är vår kock. Menyn är inte omfattande, men hon är en mästare på det hon gör.
Ledsen att jag inte kom med bättre nyheter.
Vänj dig vid besvikelse, eller hur? Det är vad min agent brukade säga.
Var du en skådespelerska?
Kom till Hollywood för att leva drömmen, slutade med att servera bord.
Varför väntar vi? Ursäkta, jag är hungrig. Tack.
- Försvinn härifrån. - Tack.
Jag har haft gott om kräk som han i mina dagar.
Vad är hans historia?
Förr i tiden, var han någon typ av stor filmproducent.
Snubben har en pinne upp i arslet!
Kim Young brukade leva i forum, har fortfarande inte räknat ut att världen har förändrats.
Ditt plan där...
Tror du att det fortfarande kan flyga?
Den kan flyga, men bara plats för två.
Så du kan ta oss till Arcadia en i taget.
Se här, jag tror att hon hade tur att landa här en gång.
Fem eller sex gånger skulle vara självmord.
- Inget illa menat. - Inget taget.
Det måste finnas en annan väg ut.
Vi måste till det där skeppet.
Tja... Det finns...
- Vad? - Inget.
Se här, jag kommer inte att slösa din tid.
Jag har tid att slösa.
När hela skiten brakade ihop, tog vi tillflykt här i fängelset.
Det verkar som om det hade de största, starkaste väggarna...
bästa chansen att hålla dem där sakerna ute.
När vi kom hit till sist var vakterna och fångarna redan långt borta.
Jag antar...
att när folk började äta varandra...
var ingen mening att hålla någon inlåst.
Vi trodde stället var övergivet,
tills vi gjort en upptäckt.
Wendel...
dags att ta en paus.
Det var fan på tiden.
Jag hatar att vara här nere. Jag kan höra rörelse, i väggarna.
Nåväl, låt oss kolla upp det.
Vi kommer tillbaka om en minut.
Kom igen.
Mitt namn är Chris.
Du är den som flyger planet.
Hur vet du det?
Wendel är inte ensam om att höra saker.
Jag är glad att du klarade det.
Kanske du kan prata något vett i dessa människor.
Vad menar du?
Är det inte uppenbart?
Jag är inte en fånge.
Jag borde inte vara här.
Jag jobbade med den militära enheten.
Vi använde det här stället som en utgångspunkt.
Läget var redan ganska dåligt när ordern kom från guvernören...
att släppa alla fångar.
Du förstår, vi behövde så många människor på gatorna som möjligt för att bekämpa de där sakerna.
Och det var kaos.
Vi skulle dra oss ut när gäng fångar hoppade mig.
De måste trott att jag var en vakt.
När jag vaknade var min enhet borta...
Jag var här.
Deras idé av ett skämt.
Du tror mig inte.
Om de andra...
Du måste få mig härifrån.
Vi är alla fångade här på ett eller annat sätt.
Det är sant, men jag kan hjälpa dig.
- Sett tillräckligt? - Hittade du något?
Nej.
Jag vet en väg ut ur denna plats.
Får du mig ut härifrån ska jag göra samma sak för dig.
Du kommer att behöva mig!
- Har du kollat vad han talar om? - Hans väg ut?
Han säger oss inte skit tills vi släpper ut honom, och jag släpper inte ut honom.
Mannen är en mördare.
- Verkligen? - Jag kan se det i hans ögon.
- Hur kan du vara så säker? - Jag förstår människor.
Intressant... så säg mig,
Vad ser du när du ser in i mina ögon?
"Herre jävlar"
En flicka måste vara förberedd.
Vad skulle du möjligen göra med dollarmynt?
Det är en hobby.
Hobby?
Okej.
Tja, vi ses på morgonen.
* Suck * Inga tecken av någon på däck.
Dina vänner är där ute?
Jag tror det.
Du minns inte?
Det kommer tillbaka.
Långsamt...
Ingenting verkar vara vettigt.
- Vi har fortfarande rinnande vatten. - Mycket civiliserat.
Vi gör vårt bästa.
- Det är kallt. - Våra bästa går bara så långt.
- Detta är till dig. - Tack.
Jag gissar att jag borde lämna dig ifred.
Jag gissar att du borde det.
- Jag kommer att vara strax utanför. - Tack.
Luther?
- Ta det lugnt snygging. - Flytta dig!
Hej, jag bara... Jag ska vara på väg nu.
- Ta det lugnt, ta det lugnt. - Försvinn ur min åsyn.
Vad är det som luktar?
Måste ha grävt upp sig från kloakerna.
Wendel sa att han hörde saker röra sig bakom väggarna.
Så... Så... dessa saker kan bryta sig igenom var som helst?
- Vi måste ta oss ut ur denna plats. - Arcadia kommer att skicka hjälp.
Ingen kommer att hämta oss.
Okej? Ingen. Vi måste hjälpa oss själva.
- Detta flygplan som du har. - Det kommer inte att hålla alla.
- Vi kan dra strån. - Nej!
Vi kommer all ut härifrån och ingen lämnas efter.
Super.
Hur kommer vi att göra det?
Gå härifrån... på enkel rad?
Är du galen?
- De ville inte att han skulle komma ut. - Det stämmer, han är farlig.
Angel... Vad tycker du?
Jag tror inte att vi har mycket till val.
Detta är vansinne. Crystal, Crystal, Crystal, titta på mig. Vad tycker du?
Jag menar, inte ens du är så dum.
Jag antar att jag är det. Jag håller med Angel.
Om den här killen tror att han vet vägen ut, vill jag höra det.
Okej.
Allvarligt?
Detta... detta är ett misstag.
- Detta är ett stort misstag. - Det är bäst du håller ögonen på honom.
Jag undrade hur lång tid det skulle ta.
Okej, låt oss få härifrån.
- Claire? - Vad?
Claire, det är jag.
Det är Chris.
- Jag känner inte dig. - Claire?
Jag är din bror, minns du?
Vad fan hände med dig?
Hey. Det är okej. Låt honom gå.
Hon drabbades av någon slags minnesförlust.
Om du verkligen är hennes bror... det kommer tillbaka.
Okej, detta är mycket rörande, jag menar familjeåterförening,
men om vi skulle kunde sätta fart, snälla? Innan vi alla för i helvete ätits levande!
Bakom dessa dörrar är en UPV, Urban Pacification Vehicle (Stadspacifierings fordon).
Fängelset behöll den i händelse av ett allvarligt upplopp.
Sexton hjul, stålpläterad, vattenkanon, plats för tjugo.
Tio ton av nöjen.
Rulla ut med stil, kör rakt över dem.
Hänglåset har fastnat.
Kanske vi kan skära igenom det.
När vi når kusten vi måste flytta över till en båt av något slag.
- Vi kommer att behöva lite mer eldkraft. - Jag har dig täckt.
När jag var stationerad här brukade vi använder källaren som vapenförråd.
Den har alla vapen du kan drömma om.
Hur vet du att din enhet inte tog med dem när de drog sig tillbaka?
Eftersom i slutet...
fanns det många fler vapen än människor som använde dem.
Du går och fixar vapnen! Luther!
Herregud!
Vad är detta?
De hade pumpar för att hålla vattnet ute från de lägre våningsplanen.
När elen la av, så började den lägre nivån fylla upp.
Det finns två våningar där nere.
Hur långt ner är arsenalen?
Hela vägen.
Luther, kom igen!
Gå tillbaka! Tillbaka!
- Vart tror du att du är på väg? - Jag var simmästaren i högskolan.
- Är det så? - Här
Så nu kommer du att lita på mig med en pistol?
Ja, varför inte?
Luthor, bara skjuta fanskapet (mammaknullaren).
Vad i helvete är det där för något?
Okej. Då drar vi.
Då drar vi!
Läckert.
Skit.
Det måste finnas hundratals av dem där ute.
Vi kan inte gå tillbaka den vägen.
- Åh skit! - Vad, vad... Vad menar du med "Åh skit!"?
Vad..? Vad är detta?
- Vad tror du det är! - Åh, kom inte och säg att den passar inuti där.
Kan du sätta ihop den?
Kanske, men det skulle ta en vecka.
Vad gör vi nu?
Jag vet.
Bennett... Vad har du gjort?
Luther, vi måste härifrån!
Kom igen!
Hörde du det?
- Kom igen älskling. Kom igen! - Vad gör vi?
- Vi drar härifrån! - Men de andra?
Skit i de andra! Stig ombord nu.
Bennett! Vad gör du?
- Hey! - Kim Yong, gör inte detta.
Öppna dörren!
Snälla! Snälla!
Bennett!
Nej, skit!
Rätt åt dig, bitch! Dra åt helvete!
Ja! Ja!
- Jävla horunge! - Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Han är på väg till Arcadia.
Alice!
Kom igen!
Bege er till duschavdelningen!
- Dra! - Jag möter er där!
Den har ingen ström!
Vi kommer inte att behöver ström!
Åh! Skit!
Hey, bege er till duschavdelningen.
Här borta!
- Är du okej? - Jag mår bra, tack.
Detta är något slags skämt, eller hur?
Nej, tunneln leder till avloppet,
avloppet leder till stormavloppet,
stormavloppet leder till havet.
Det är vår enda chans.
- Jag går först. - Jag kollar din rygg.
Tjejer...
Tja, du näst.
- Jag kan inte göra det. - Du kan.
Låt oss gå!
Shh... de där sakerna är nära.
Vi hittade en väg ut just där nere.
Tunneln går ner till stormavloppet. Gå.
Var är Yong Kim?
Gå, Gå!
Jag visste att du skulle klara det.
Luther!
Gå!
Luther!
Du kan inte hjälpa honom nu.
Vi måste gå vidare.
Ingen välkomstfest, va?
Ser ut som Bennett klarade sig.
Låt oss kollar insidan.
- Hittade du någon? - Inget.
Jag har kollat besättningens hytter... de är alla borta.
Ser ut som de drog hastigt.
Detta är Arcadia, vi sänder på nödfrekvensen.
Det finns ingen infektion. Vi erbjuder säkerhet och trygghet, mat och husrum.
Bränsle, el... Allt går normalt.
Titta här. Det är fartygets logg.
Besättningen sjösatte livbåtarna för tre dagar sedan.
Exakt när överföringen stoppas.
Men det står att det fortfarande finns 2 000 överlevande ombord.
Vi måste undersöka varje tum av detta fartyg.
Umbrella, förstås.
Jag minns att de kom för oss.
Allt det här...
Arcadia...
Det är en lögn.
Det är värre än så...
Det är en fälla! PamPowerSub@gmail.com
Vart är alla?
Jag förstår inte.
Jag tror jag gör.
De är under våra fötter.
De håller överlevande för att experimentera på dem.
Titta...
Det är K-Mart, hon är här.
Ta upp dem. Allihopa.
Här är hon. K-Mart
Få ut henne.
Bah...
K-Mart. Det är okej, det är okej.
K-Mart, det är okej.
Jag kommer att få bort den där saken från henne.
Dra ut alla andra.
Vi är dina vänner. Just nu behöver vi din hjälp.
Låt mig få denna sak av dig.
Varför är jag inte förvånad?
Du var inte svårt att hitta?
Vårt satellitsystem är fortfarande i drift.
Det är inte många människor som flyger numera.
Dessutom visste jag att du skulle dras till dina vänner.
Lojalitet...
Mycket överskattat.
Stopp!
Sitt!
Vill inte att du skulle skada mina husdjur.
Släpp dina vapen.
Tack, sparka dem till mig.
Bra.
Du ser inte så bra ut, Bennett.
Tja, jag ser fram emot att leka med ditt vackra ansikte.
Vad vill du mig?
T-viruset förde mig tillbaka.
Men den är så stark.
Det bekämpar mig för kontroll.
Jag tänkte om jag äter färskt mänskligt DNA,
kunde jag återställa balansen.
Inte konstigt att din besättning övergav skeppet.
Nåja. Nu har jag en ny underordnad,
och en ny plan.
Du är den enda som lyckats fläta samman med T-viruset.
Din DNA är starkare än den andra.
Jag äter dig, jag får kontroll.
Det är ganska smart tänkande.
Det finns bara ett problem med denna plan.
Stanna, precis där.
Och vad är det?
Jag är inte på menyn.
Tja, är inte detta en stor släktträff?
Christin Claire Redfield, du har verkligen blivit en olägenhet för mig.
Jag sa ju att jag skulle kunna lägga några vänner.
Du borde ha tagit med fler.
Claire!
Låt bli, tänk inte en på det.
Vem i helvete är du?
Jag tror inte det.
Nej, gör det inte! Jag är en producent!
Öppna dörrarna!
Ni kommer att skörda några allvarliga typer av konsekvenser era mammaknullare.
Öppna dörr...
Ni kommer att få ångra det här. Allihopa!
Åh gud.
Jag ville bara åka hem.
Hej, det kommer att bli ok.
Nej!
Snabbt, Alice!
Kom igen!
Yeah!
Jag ville inte att du missade detta.
Let's Rock!
Stjärnkraft, slynor.
Det är ett mirakel.
Jag drömde aldrig att det skulle vara så här många av oss kvar i livet.
Så vad händer nu?
Detta är Arcadia, vi sänder på nödfrekvensen.
Jag säger, vi lever upp till löftet.
Detta är Arcadia, vi sänder på nödfrekvensen.
Plats: 118,30 grader väst.
34,05 grader norr.
Det finns ingen infektion. Upprepa, det finns ingen infektion.
Vi erbjuder säkerhet och trygghet,
mat och husrum.
Om du är ute,
hjälper vi dig.
Det finns hopp.
- Vad är det? - Trouble.
Text av PAMPOWERSUB
Ledsen för eventuella stavfel och för att inte översätta den Japanska.
Om du kan Japanska och kan hjälpa mig översätta, skicka mig gärna översättningen.
Om du hittar fel i min text (det kommer du), skicka mig korrigeringar tack.
Det var svårt att höra vad de sa ibland. Tack för din hjälp.
The End!